Här, djupt inne i Sumatras djungler-
där få människor satt sin fot-
kan man ha tur att se en mycket speciell grodart.
Nämligen "den gröna lårgrodan".
Dess skygga väsen-
makalösa förmåga att smälta in i sin omgivning-
gör den till en högst ovanlig syn.
Men om man ser efter noga...
...kan den faktiskt dyka upp...
...mitt framför ögonen på en.
Vart fan tog den vägen?! - Jag vet inte.
De hittar den snart, James.
De gör voodoo och sticker in ben i ansiktets alla öppningar.
Varför kan ingen av dem få en jävla groda att sitta still?
Vi kan klippa in den. - Nej, det ska inte klippas in!
Folk ska se mig här, i miljön, med detjävla djuret.
Han säger "kom".
Du säger "nej". Han ska komma hit.
Han tar hit grodan igen. Kvack! - Han hittade nåt. Kom.
Kom!
Enastående!
Den är vacker. - De har aldrig sett blomma.
Farlig. - Säger de det?
Den dödar liv i skogen. Mycket farlig.
Tror dina kolleger det, kan de dra åt helvete.
Tack, sir. - Rudy? Nu filmar vi.
Grodan, då? - Skit i den.
Jag har just upptäckt en ny art.
Vi får improvisera. Är du klar? - Ja.
Här, djupt inne i Sumatras djungler...
Skjut inte. - Rör den inte!
Ni skulle inte ha rört den. Varför gjorde ni det?
Jag förstår inte. - Vilka är ni?
Vi gör en dokumentär för BBC. Jag är tysk. Döda mig inte!
Ni borde inte ha rört henne!
VID VÄRLDENS ÄNDE
God morgon, Adrian. - God morgon, Jesper.
God morgon.
- Det är kallt.
Du har en ny jacka. - Nej, den är gammal.
Den har jag haft länge.
Den ser helt ny ut. - Nej.
Du har rökt. - Nej, du.
Jag är ickerökare nu. - Jag känner ju lukten.
Finns det kaffe där inne? - Nej, du ska upp till Jacobsen nu.
Varför det? - En ny klient.
Jag kan inte ta fler! - Du skulle gå upp bara.
Nu slår jag näven i bordet.
Gör det. Säkert att jackan inte är ny?
Ja, Beate. Ta ut tuggummit.
Du har mjölk, va? - Ja tack.
Ja.
Ja, Adrian. Jag vet att vi ställer stora krav på dig just nu.
Så farligt är det inte. - Jo. Du har fullt upp.
Men jag pratade med din far. Werner och jag enades om-
att den här uppgiften vore bra för dig.
Har du talat med min far?
Vad gäller det?
Ett engelskt tv-team sköts nyligen på Sumatra.
Mannen som sköt var dansk medborgare-
och hans namn är Severin Geertsen.
Det har gått politik i saken och nu är han dömd till döden.
Du gillar ju inte sånt.
Nej.
Nej, det gör inte jag heller.
Saken är ganska komplicerad. Sen är det den lilla...
...detaljen att han inte finns. - Vad menar du?
Passet med hans namn är utställt 1906-
och den Severin Geertsen, han påstår sig vara, föddes på Østerbro 1880.
Han säger att han är 129 år gammal-
har hittat en blomma och håller sig ung genom att äta bladen.
Du ser vartåt det barkar, va? - Nej...
Konsulatet menar att han är dansk.
Utrikesministeriet vill förklara honom som mentalt förvirrad.
Då kan han slippa dödsstraff.
Indonesierna hävdar att han spelar teater för att slippa bli hängd.
Det är väl också tillfället? - Jo, det är så jag också ser det.
Det du ska göra, Adrian, är att åka till Jakarta-
och göra en grundlig och rättvis värdering av hans mentala tillstånd.
Det vore också intressant att veta-
vem han egentligen är.
Oj då... Ja.
Om man kan rädda en människa...
Räddar man hela världen. Jag visste det!
Du, hur går det med tobaken? Håller du fortfarande upp?
Ja. Det är helt slut med det.
Det gläder säkert också Werner.
Bara att kunna lukta igen, och att... smaka.
Smaka på livet. - Ja.
Det unnar jag dig, Ole.
Han kanske ville få tid att fundera.
Det är inget att fundera på. En psykiater gör allt för ett sånt fall.
Ska Adrian få en fungerande praktik-
ska ha ta fall som detta. Han är ingen vårhare längre.
Det är ett drömfall. - Självklart.
Men att känna sig överbelastad är inte bra.
Överbelastad? Han skulle se hur det var förr i tiden.
Det var överbelastning, det. - Självklart.
Har man inte nått längre i karriären i Adrians ålder-
får man ta chansen när den kommer.
Lägger du korten rätt nu, så gör du dig ett namn i ministerierna.
Sen har du plötsligt en rad möjligheter.
Det vore roligt att besöka sin son på en privatklinik i Schweiz.
Det är så fint i Schweiz. Tycker du inte det, älskling?
Jo. Om man gillar kokt ost.
Ska du vara lustig nu?
Ostfondue har ätits i århundraden.
Vad var det lustiga? - Det var bara för att mamma...
Vi glömmer det. - Ja. Vi...
...låter bli att ta ansvar och beter oss konstigt.
Klär oss konstigt och skaffar oss inte familj.
Fortsätt så, medan din mor har konstaterad lungcancer.
Nej, Werner!
Hon har mindre än tre månader kvar.
Vi glömmer det också och är bara konstiga.
Sluta nu, Werner. - Mamma?
Bry dig inte om det, älskling. Din far målar alltid fan på väggen.
Enligt doktor Phillipsen har jag åtminstone ett år.
Vi pratar inte mer om det.
Nej, nu sätter jag på nytt kaffe.
Nä...
Det är inte kyckling. Det kan det inte vara.
Och 'advocadon' är helt mosad.
Är din helt mosad också?
Adrian?
Är din 'advocado' mosad?
Kan du inte vara tyst i två sekunder? Jag sover.
Är du bög, Adrian?
Nej, varför skulle...?
Folk tycker det är konstigt att du aldrig haft flickvän.
Det heter avocado. Utan D. Det är en grönsak.
Den saknar juridisk ämbetsexamen. A-VO-CA-DO.
Jag tror det är en frukt. - Ingen fara!
Mikael Feldt, danska konsulatet. Välkommen till Jakarta.
Ta bagaget.
De tar väskorna. - Den röda är min.
Ingen lyx, men det finns aircondition så ni sover gott.
Finns pool? - Tyvärr.
Men konsuln har middag i morgon.
Han har en pool som ni säkert kan låna.
- Det är Bitten. - Mamma?
Hej, älskling. Har du kommit tillrätta?
Ja.
- Röker du? - Nej!
Nej, det gör jag inte.
Vet du vad klockan är där borta nu?
Strax före sju. - Ja...
Och här... Jag mår väldigt bra.
Din far är på bockjakt med Jacobsen.
Jag går bara runt här hemma och plockar lite.
- Ville du nåt? - Bara prata.
Det är nån som ringer hos dig.
- Tack för att du ringde. - Hej.
Är ditt rum också sjukt litet?
Jag lägger på. Vi har en tuff dag i morgon.
Ska vi inte äta, då? Det finns bara jordnötter i minibaren.
Lägg dig, Beate. - Jag är skithungrig...
Å, för...
Kom igen.
Ren handduk? - Tack.
Toaletten funkar inte.
Toaletten är... Jag vet inte. Du vet, toalett?
Choklad? - Nej.
Toaletten... är kaputt. Får jag visa?
Kan du följa med? Det går fort.
Kom och titta. Titta.
Det är inte mitt. Men när man...
Och när jag gör så här...
Oj...
Det var konstigt. Nej, nej!
Beate!
Rör mig inte! Beate!
Beate! - Rör mig inte! - Vad är det?
Ring till konsulatet! Ring!
Gillar du att visa kvinnor skit? Tänder du på det?
Toaletten funkade inte. - Skitsex?!
Gillar du barn också? Sexturist! - Sexturist? Nej.
Får jag klockan? Jag fick den av far.
Den är min nu! Förstått?
Ring det danska konsulatet. - Nej, perversa skitgubbe!
Snälla... - Håll käften!
Jag... - Håll käft!
Vad...?
Kom nu. - Det är ett missförstånd.
Kom nu! - De slog mig med en taburett.
Här.
Varsågod. De lät mig få den.
Absurt! Det är min klocka.
Kom. Kom nu...
Vad är det?
Bekymra dig inte om det. Kom.
Varför tog du dit henne om du visste om bajset?
Det funkade inte, säger jag ju! Den var trasig.
Sen fick hon se ditt bajs? - Inte mitt. Fatta!
Kan du inte ta ut tuggummit? - Det bestämmer inte du.
Snuskigt att visa sitt bajs. - Jag visade inte nåt, Beate.
Toan funkade inte, så jag tog dit henne.
Och visade henne bajset. - Ja, så hon skulle fatta!
Den funkade plötsligt. Vad är det för stil att slå folk med möbler?
Och stjäla min klocka!
Vi lägger detta bakom oss sa v ar pgga morgon.
Ni får ta med block och penna. - En penna, ja. Tack.
Det syns inte att han är psykopat.
Är du nervös? - Nej, självklart inte.
Ta med ett block och en penna. Viska inte.
Tala högt. Ni får tio minuter. Och rör inte glaset.
Tio minuter?! Jag behöver en timme.
Så gör de här. Det får man vänja sig vid.
God morgon. Jag heter Adrian Gabrielsen.
Jag är psykiater från den danska kriminalvården. Det är Beate Meyer.
Får vi sätta oss? - Äntligen. Sätt er.
Tack.
Ja...
Jag börjar fråga om du vet varför vi är här.
Du ska avgöra om jag är galen eller inte.
Ja.
Vi använder inte den terminologin, men så kan man säga.
Förstår du varför de inte tror på din historia?
Javisst. Men jag har inga andra alternativ än att tala sanning.
Nej.
Vi börjar. Ditt fullständiga namn?
Severin Geertsen.
När är du född? - 13 augusti 1880. Köpenhamn.
Han frågar när han föddes, och han svarar 13 augusti 1880.
Sist jag var i Danmark var 4 juni 1912.
Vi seglade från Köpenhamn med Selandia-
med Ostindiska Kompaniet, mot Manila.
Varför? - Det ingick i en expedition.
Han frågar varför han reste iväg.
Han svarar att han deltog i en expedition.
Var expeditionen framgångsrik? - Nej.
Vi drabbades av flera olyckor. Tyfus, malaria...
Expeditionen upplöstes. Jag hamnade i Australien.
Jag anmälde mig till armén.
Du menar att du krigade? - Jag var vid Gallipoli.
Vi pratar om första världskriget? - Jag har sagt det om och om igen.
Det leder nog inte till nåt. Ni begriper inte attjag sitter här.
Därför tror ni aldrig att jag är den jag är!
Nej. Om vi antar att din historia stämmer...
...är vi uppe i hundra...
129. - 129 år. Det...
...är en ansenlig ålder.
Så bladen från blomman...? - Min blomma.
...håller dig ung? Stämmer det? - Ja.
Vad förväntar du dig nu?
Ja, du har trots allt...
...skjutit åtta personer. - De borde aldrig ha rört Hedvig.
Hedvig? - Min blomma.
De talar om en blomma.
Är du min vän, Adrian Gabrielsen? - Ja, det vill jag påstå.
Kom, Adrian. Kom hit!
Vad sa han? - Jag hörde inte.
Där den blå ormen biter sig i svansen...
Vad säger han? - Jag hörde faktiskt inte.
Ta ut dem därifrån!
Rör mig inte!
Vad fan gör du?
Du fick inte närma dig honom! - Glaset var mellan.
Vad säger han? - Vad säger han exakt?
Min tystnadsplikt... - Vad säger han?
En blå orm biter mig i foten. - Va?
Han sa att en blå orm ska bita honom i foten.
I foten? - Vad mer?
Jag hörde inte... - Mer!
Å Danmarks regering beklagar jag detta djupt.
Det är ett missförstånd.
Skit, skit...
De viker sig inte. De accepterar inte att ni träffar honom igen.
Är det inte en grotesk överreaktion?
Här håller man sig till lagen.
Speciellt i detta fall. De vill ha en ursäkt till det.
Så de kan avrätta honom? - Det gör de inte. Han är för viktig.
Vad menar du? - Jag förstår inte.
De tror på hans historia?!
De tror att blomman finns? Galenskap! Han är psykiskt instabil.
Icke desto mindre vill de hitta växten.
Det var det dummaste jag hört. Och nu, då?
Vi får se. Ni får inte träffa honom.
Det danska utrikesministeriet får gå in.
De sista de hörde var att du visade din avföring för hela stan.
Middagen med konsuln, då?
Inställd. Ni körs till hotellet. Vi får vänta på beslut hemifrån.
Det...
Jag trodde personer som Severin ville vara nån berömd.
Napoleon eller Cæsar... - Det är inte säkert.
Varför en botaniker från Østerbro? - Det kan finnas många skäl.
Det vore kul att undersöka om det han säger stämmer.
Din fritid är din. - Han är övertygande.
Visst. Han har ju en multipel personlighet.
Det är en fin tanke att det finns en...
...liten blomma i den stora skogen som gör att man aldrig dör.
De tror på det, och han tror på det. Det är bara vi som inte gör det.
Vi är logiskt tänkande människor. När folk önskar sig nåt-
kan de åsidosätta vadsomhelst, allt logiskt tänkande.
Som när du övertygar dig om att du har råd till en lampfärgad klänning.
Du vet att du inte har råd, men du måste bara ha den.
Du är skittrist. Tur att vi inte är gifta.
Hej!
Tack. - Varsågod.
Tack.
Ska du dricka som ett svin? - Ja.
Jag fattar inte hur du fick jobb hos oss.
Det underlättade att jag visade tuttarna under intervjun.
Jag går tillbaks till hotellet.
God kväll.
Adrian!
God morgon.
Oj, vad varmt det var. - Ja.
Har du inte varit hemma? - Nej. Du ska få se.
Har du varit på stan tills nu? - En stark kopp kaffe utan mjölk.
Så får du inte göra. Vi är här i jobbet.
Jag var på netcafé. - Vi ska snart vara på konsulatet.
Du sa att jag fick använda min fritid till det jag ville. Titta här.
En Severin Geertsen lämnade Danmark 1912 och återvände aldrig.
Selandia och datumen stämmer. Mer kommer!
På listan över döda i Gallopolo... - Gallipoli.
Jag hittade det inte först, det är ju Turkiet. Men en australiensare-
med namnet Severin Geertsen blev sårad och skickad till England 1917.
1918 sjunker ett truppfartyg på väg till Australien-
utanför Sumatras västkust. Vem drunknar där?
Severin Geertsen.
Om du hittade allt detta kan han också göra det.
Varför då? - Han har tagit nån annans identitet.
Men varför? Vad viskade han till dig igår?
Biter en blå orm mig, ska jag trampa den på svansen. Annars dör jag.
Nu åker jag till konsulatet. - Jag, då?
Skynda dig! Gå upp och byt om.
Är du inte lite imponerad av mig?
Inte särskilt. - Lägg av. Det är du.
Mr Gabrielsen?
Ja. Danska konsulatet? - Var snäll och följ med.
Vi måste vänta på min sekreterare.
Följ med.
God dag.
Ni ska träffa mr Pudovski. - Jaha...
Vem är denne... mr Pudovski?
Mr Pudovski, er gäst är här.
Hej! Trevligt att träffas. - Detsamma.
Varför är vi här? - Tror du på Gud?
Tror du på Gud? - Nej...
Hur kan man tro på en sadistisk galning-
som fått ihop världen på ett så sjukt sätt?
Men om man kunde bryta det där sjuka sättet-
behövde man inte använda 99% av livet på att undvika döden!
Tänk dig vilket ljus som skulle spridas på Jorden-
om den minsta skapelsen fick betydelse!
Och, du kunde gripa Det Eviga Livets Blomma!
Oj... - Just det.
Har du besökt Severin Geertsen?
Ja, det har jag.
Hur mår han?
Jag får inte uttala mig om mina patienter.
Tror du inte att i den situation du befinner dig i...
...så saknar du lyxen att själv kunna välja?
Han mår bra. - Jaså?
Jag har bara träffat honom en gång.
Har han nämnt en blomma för dig?
Ja, det har han.
Jag vet inte var den finns. Det sa han inte.
Sa han inget annat? - Jo...
Han talade om en orm. - Den hörde jag om.
Utvecklade han det? - Nej.
Jag vet inte vad ni vill, men han sa inget.
Då så. - Tom!
Kom hit lite.
Skjut honom i båda armarna.
Nej, nej... Nej!
Jag vet inget.
Han talar kanske sanning. Bara ena armen.
Låt mig vara!
Hallå!
Håll er borta!
Släpp vapnen och gå ditåt!
Lägg ner vapnet.
Gör det, annars skjuter han mig!
Okej...
Nu, då?
Stå där ni står!
Alla står där ni står!
- Det gör vi ju.
Då sågs vi igen, skitgubbe.
Nu kommer du inte ut härifrån och stjäl inte tillbaks din Rolex.
Den här gången ligger du illa till!
Får jag ringa min advokat? - Käften!
Du har dödat en person. Du är slut!
Lyssna nu... - Käften!
Jag har rätt till... - Håll käften!
De får inte slå dig med möbler och ta din klocka.
Men du har större problem. - Jag sköt i självförsvar!
Jag är läkare och vill rädda liv, inte döda.
Jag har aldrig burit vapen. - Du greps med en pistol.
I självförsvar, ja - Förlåt, förlåt!
Det var i självförsvar. - Ja, men så ser inte de det.
Det är...
Okej.
Hur länge ska jag sitta här? - Det är politik och beror på Severin.
Beate flyger hem i morgon. Din chef kommer i kväll.
Går allt bra får vi besöka dig igen om sex veckor.
Sex veckor?! - Sex till tio.
Men det är inte det värsta.
Vill du, Beate? - Tack, Mikael.
Din mor ligger på intensiven. Det ser inte så bra ut.
Jag kan ju hälsa henne nåt från dig.
Fan också...
Det var hårt, men jag framför det.
De trodde att jag visste var blomman fanns.
De tror att den finns.
Det gör jag med.
Sköt om dig. - Vi ses snart, Adrian!
Vad händer? Var är han?
Har han sagt nåt? - Inte ett ord.
Han kallar mig bara "kyckling".
Kyckling? - Ja.
Vi får inte ut mer av honom.
Öka!
I så fall dör han. - Vi kan inte fortsätta så här. Öka!
Javisst.
Pulsen är väldigt låg. Vad ska vi göra med honom?
Släpp honom och hämta den andre.
Iväg med er!
Kom. - Jag går själv. Rör mig inte!
Ser du din vän? Hans hjärna kokar.
Om du inte pratar, kommer din hjärna också koka.
Jag vet inget. Jag... har ingen aning om nåt.
Han är inte min vän. Jag vet inget.
Du pratade med mr Pudovski! - Jag vet inget.
Sätt igång! - Rör mig inte.
Rör mig inte.
Rör mig inte!
Håll tyst.
Håll tyst, karl.
Ta de där nycklarna. Kom!
Du är en bra människa, Adrian.
Kommer vi ut härifrån får du en del i Hedvig.
Ta ett vapen.
Kom nu. Kom!
Adrian, kom. - Telefonen, då?
Va?
Larma! Sätt fart!
Vad gör du? Varför skjuter du henne?
Ja, men det...
Där kom jag till korta. Jag vet inte.
Nu skjuter vi så få vi kan, såvida de inte skjuter på dig.
Bra tänkt, Adrian. Så gör vi.
Aj!
Adrian!
Det var en god soppa, det här.
De kan vitlök, som Kipling säger.
Ja. Var din flygmat också äcklig?
Nej. Den var god. - Min var otäck.
Det skulle vara kyckling, men det tror jag inte. Och avokadon...
Adrian Gabrielsen och Severin Geertsen har rymt från fängelset.
Upp mot 12 är döda.
Har han skjutit flera? - Otroligt.
Jag vet inte. Detta får konsekvenser.
Svara!
Så pinsamt.
Den ringer aldrig annars. Ni får ursäkta.
Svara! De har inga andra att ringa.
Sen får man alltid leta. Alla dessa saker!
Där var den!
Beate. - Det är Adrian.
Vi pratade just om er.
Fråga var de är.
Adrian, tyst! - Var är du?
Vi äter middag på konsulatet. - Nu får det räcka!
Jag har blivit skjuten. - Var är du?
Under en bro vid en flod.
Jag ser en byggnad där det står...
Sonny...
Sony.
En byggnad där det står Sony.
Säg att de hämtar oss. - Bil?
Vi skickar min blå Range Rover. - Nej!
De ska fan inte in här! - Vi skickar en blå Range Rover.
Håll utkik efter den. Bra. Hej!
Ja.
Ni kan inte vara här. De vet snart om det.
Och då stormar de konsulatet.
Ni hade inte behövt skjuta så många. - Jag har inte skjutit nån.
Bara han i går. Men han ville köra 8000 volt genom min kropp.
Underordnat. Ni kan inte stanna! - Ta det lugnt nu.
Det är en oskyldig statsanställd... - De spränger oss i småbitar.
Vi har inte repat oss än efter Muhammed-karikatyrerna.
Detta är värre. En utrikespolitisk katastrof.
USA: S ambassad tar er inte heller. - Jag har inte sovit på 30 timmar.
Kläder, pengar och ett fordon. - Va?
Kan ni inte hjälpa en landsman med kläder, pengar och fordon?
Sen, då?
Jag ska köra till skogen och sen hem till Hedvig.
Hedvig? - Blomman.
Sluta, för fan! - Hur kommer vi hem?
Beate får jag iväg, men ni två...
Ni är efterlysta. Jag får er inte till flygplatsen.
Det måste finnas en lösning, nån vi kan prata med.
Enda utvägen är genom djungeln, ut till kusten-
hitta en båt och åk till Malaysia eller Singapore.
Genom djungeln? - Vi ska samma väg.
Ole... - Det är enda möjligheten.
Ska vi bege oss? - Hur långt når ni?
De letar efter två europeiska män. Hur ska ni kunna gömma er?
Då följer jag också med. - Nej, du kan ju komma ut.
Söker de två män är det bättre att jag kör.
Vi väntar inte på dig hela tiden. - Nej, det behöver ni inte.
Då så. Vi har aldrig haft det här samtalet. Det är vi väl eniga om?
Hallå?
Är det nån där? Ursäkta?
God morgon. Här kommer frukost.
De var rara, men kunde inte ta så stora sedlar. Vi måste till en bank.
Kan vi prata sen? Mina ben sover.
Ja, ja! Spänn av.
Du har väl köpt vatten? - Visst, det är en flaska där nere.
- En flaska? - En 1,5-liters.
Men spelkort med en kinesisk Elvis?
Ja, till i kväll.
Om vi ställer bilen en kilometer upp-
och går in i djungeln, så har vi kanske fem-sex dagar till fots.
Fem-sex? - Kanske sju.
Det måste finnas en annan väg. - Nej, bara djungel.
Jag kan knappt bärga mig. - Och spela "Fiska" med Beate.
Det står några soldater på vägen.
Ska jag vända? - Ja.
Nej! - Prata med dem.
Fråga om vägen. Du är turist. - Det går de inte på.
Hitta på nåt. - Vad?
Säg att du är dålig på engelska. Hitta på nåt.
Verka bara självsäker.
God dag. - God dag.
Er bil...? Den står i vägen.
Får jag se era papper? - Lugn nu.
Pratar du engelska? - Papper!
Om du inte pratar engelska... Jag måste be dig flytta bilen.
Pass! - Lille gule man...
Du får en sista chans att flytta bilen så jag kommer förbi.
Titta i bagageluckan!
Sätt dig.
Vad gör du?
Öppna!
Skjut!
Beate?
Beate!
Är de döda? - Det kan man säga.
Oj då. - Vad sa du till dem?
Jag blev nervös.
Titta! - Den går inte att köra mer.
Ta med det ni behöver. - Beate, ta på dig stövlarna!
Vi ska ut i det gröna.
Var jag så oförskämd? - Inte alls.
De var själv oartiga. Kom nu.
Inget har hänt. Jag har maskingevär, granater...
Du har ordentligt på fötterna. Kom.
Adrian, nu!
Måste du slå ner hela skogen? - Den växer upp.
Det är lätt att hitta oss när du slår upp en hel tunnel.
Du har rätt. Bra tänkt.
Du är inte så tokig ändå. Ta den.
Det är du inte, Adrian.
Men du fortsätter att slå.
Blomman... Finns det bara en?
Hon ska vara unik. - Hur ser... hon ut?
Vacker. Den vackraste du sett. Bladen är vita som snö.
Är det dem du äter? - Ja.
Växer de ut när du plockat dem? - Man plockar inte Hedvig.
Hon ger.
Var natt låter hon ett eller två blad falla mot jorden.
Så fint. - Bladen ger liv?
Ja. Det kommer från bladen. - Så är det, ja.
Vi ska till andra sidan berget före solnedgången. Vi slår läger där.
Ända där borta?
Varför...?
En, två, tre bilar, handvapen, granater... De är mobila.
De tar dem lätt, sir.
Karel låter dem inte slippa undan.
Allt förloras, om han tar dem först.
Följ spåret bara. Låt dem göra grovjobbet.
Vi väntar. - Ja, sir.
Du har bott i djungeln hela livet?
Nej, men i alla fall 80 år. - Och du har inte varit i stan?
Inte på sistone. Jag hade en väninna i en by i närheten.
Hon flyttade... till sydsidan. 1965 tror jag det var.
Sen dess har du inte varit där?
Nej. - Sluta korsförhöra honom!
Han har inte varit med en kvinna på 40 år.
Inte du heller. - Kan du inte...?
Och spotta ut tuggummit.
Han har haft chans. Jag har jobbat på honom i åratal, men han vill inte.
Adrian har rätt. Spotta ut tuggummit.
Det är bara ett tuggummi! - Det finns inget som bara är.
Allt har en funktion man inte ska missbruka.
Förstår du? - Jag tror inte det.
Jag ska berätta en historia som visar vad jag menar.
Schysst! Som liten brukade jag plåga...
Ja. När jag var pojke bodde det en snickare vid sjön, Lille Jens.
Då på 1800-talet? - Ja.
Men Lille Jens drack som alla snickare...
...10-15 öl om dagen. Efter många års intensiv träning-
hade han blivit otroligt skicklig på att öppna flaskor.
Han öppnade sin Carlsberg med allt från en såg till en tumstock.
Och galant gjorde han det. Alltså, vi barn...
Vi jublade, varje gång kapsylen sköt upp mot himlen.
Men en dag gick det snett.
En regnig dag missade mästaren.
Kapsylen slog av en flisa av flasköppningen-
och utan att Lille Jens märkte det så föll glasskärvan ner i ölen.
Det måste varit jättefarligt. Vad hände? Nej...
Dog han? - Ja. Kort efter, i stora smärtor.
Året därpå tog hans fina fru Else Marie livet av sig.
Vilken sorglig historia. - Det är en sorglig historia, Beate.
Sorgligt att ingen visade flasköppnaren för Lille Jens.
Det slutar aldrig väl om redskap inte används för det de är skapta.
Allting har en mening, en funktion.
Kon ger mjölk. Kornet ger bröd.
Tuggar man nåt ska man också svälja det.
Sov nu. Vi har en lång dag i morgon.
Vi följer floden, så vi inte lämnar några spår.
Tror du fortfarande inte på honom?
Det fanns inte kapsyler på flaskorna då. God natt.
Akta!
Stick! Kom!
Adrian, ta ditt gevär!
Var är Severin? - Fortsätt!
Stopp! Stanna där ni är!
Skjut inte! - Stilla!
Skjut inte.
Varför sköt du inte?
Vi ska hitåt. Nedför floden.
Nej, vi ska hitåt. - Varför det?
Vi ska uppför floden, bort från solen eller...
Kom bara, för fan! - Solen?
Stopp!
Upp med händerna! - Släpp vapnen!
Skjut inte! - Stanna där!
Severin, nu gör vi inget dumt.
Vi pratar lugnt med dem. Vi pratar lugnt... Severin?
Ja. Ta det lugnt, människa!
Honom har jag sett förr.
Är det inte han från fängelset? - General Karel.
Vad har han på näsan? - Fråga Adrian om det.
Har du slagit honom? - Nej...
Varför ska ni två vara så våldsamma?
Nu kommer de.
God dag. - Visa mig var blomman är!
Nu, Severin. - Jag säger inget.
Sista gången: Visa mig blomman.
Nej.
Skjut flickan först.
Jag?! Jag är oskyldig. Jag sa att de inte skulle döda så många!
Severin, säg nåt! - Säg nåt.
Slut ögonen och tänk på nåt fint.
Skjut henne. - Nej!
God dag.
Ser man på! Terapeuten och gamlingen.
Och nåt lite orientaliskt i mitten.
Jag har glatt mig åt att träffa er.
Bara av nyfikenhet, varför står du på generalens huvud?
Han lever fortfarande. Vill ni ha äran?
Varsågod.
Nu tycker jag att vi fyra ska prata.
Lider nån av er av flygfobi?
Säg var den är! Severin, han dör!
Säg nåt!
Du kanske struntar i oss men Adrian-
åkte ända hit för att rädda dig! Är inte han din vän?
Flera studier visar att luften är en säker plats att vistas i-
men sedan luftfartens födelse avslöjar statistik-
att fler flyg lyfter än landar.
Bränslet räcker 30 minuter till. - Hiva upp honom.
Han vet inget. Jag visar er var den är.
Var? - Ta upp honom först.
Ta upp honom! - Vi tar upp honom.
Flyg norrut. - Utveckla det.
Flyg bara norrut. - Norrut!
Flyg norrut. - Uppfattat.
Vi kommunicerar igen. Bra!
Vi ska utnyttja det som skiljer oss från djuren.
Vi närmar oss kustlinjen. Vi är snart i Singapore.
Du har planterat vår lilla vän i Singapore?
Ska vi till Singapore, Severin?
Jag låter dig inte få henne. - Inte igen.
Är det smart?
Ska vi ta en tur till? - Varför inte?
Längre ned!
Dödar ni honom, hittar ni den inte. Vi vet inte var den är.
Säkert inte. Men i poker ljuger man eller talar sanning-
och jag tror inte du ljuger.
Visa henne skogen.
Nej! - Nej!
Han klättrar upp för vajern! Gå ned!
Ned!
Vad fan händer? Flyg upp!
Beate!
Beate?
Severin?
Severin? Satan också!
Nej, nej...
Å...
Beate?
Beate!
Beate... Beate?
Det är Adrian! Jag tar ner dig.
Okej...
Stå på mina axlar. Kom ned på axlarna. Kom!
Håll dig till mig. Jag har dig...
Aj, satan! - Förlåt.
Aj...
Aj! - Så.
Oj! Det gjorde fan så ont.
Jag beklagar. Det var mitt fel. Skriv upp det på mig.
Aj, aj...
Vad är det? - Jag tror... att armen är bruten.
Den här? - Ja. Aj, aj...
Och så... Det är nåt i ryggen, tror jag.
Vad är det?
Jag tittar på det. Det gör kanske ont...
Det gjorde det andra också.
Vad fan gör du?! - Så, ja... Bra!
Vi ser om det finns nån förstaförbandslåda vid helikoptern.
Var är Severin?
Han är död.
Vi störtade med helikoptern. Det är bara vi kvar.
Kom nu.
Kom.
Aj... Får jag titta?
Jag ser inget utan glasögon, men vi ska...
Nordost. Sen är vi nära havet mot Malaysia. Och nordost är...
...den vägen.
Varför följde du med? Ärligt talat.
För attjag ville hem.
Jag trodde du var fascinerad av Severin.
Han var intressant.
Han har upplevt och uppnått mer än du nånsin kommer göra.
Men han var ju äldre. - Tack för i kväll.
Eller så ville du hitta blomman och se om det stämde?
Lova mig att inte försöka analysera folk igen. Du kan det inte.
Nej, jag har fel om de flesta!
Men jag känner dig. - Inte alls.
Mycket vetjag inte, men jag vet att du röker.
Ja! Det är inte så svårt när du jämt luktar på mig.
Du hatar din far, för han kör med dig.
Du blev läkare för hans skull. Du gillar inte att man rör vid dig.
Det har jag inga problem med. - Sluta ljuga hela tiden.
Jag förstår att du vill hitta blomman.
Då kunde du hjälpa din mor.
Och kanske även dig själv.
Sen kan du börja om på nytt. - Jag förstår att det är upplagt...
Du projicerar nu. - Visst. Jag vet inte vad det betyder.
Du pratar om dig. - Jag struntar i blomman.
Varför tog du inte flyget hem? - På grund av dig!
Jag tycker inte att det är nåt fel på dig.
Utom att man inte får ta på dig. - Vart då?
Du säger bara att det är ohygieniskt.
Det gör jag inte. - Bara...
Din hand kanske.
Eller din kind.
Vill du röra min hand?
Sätt igång.
Det gick bra.
Det blir förstorat till nåt som...
Nu tycker jag... Det är bra.
Adrian!
Skynda dig!
Vad är det? - Så häftigt! Du får se.
Titta!
Vad?
Ser du inte?
Vad då? - Den blå ormen som biter i foten.
Severin sa "när den blå ormen biter i foten ska man stå på svansen."
Annars dör man. - Va?
Lägg av! Är du blind? Ser du inte?
Det är ormen. Den är blå.
Där är huvudet, foten och svansen! Man dör inte om man står på svansen.
Blomman är där nere vid foten.
Jag ser ingen fot. - Bergets fot, Adrian.
Så det är ormen? - Ja!
Jaha...
Nja... Är det?
Kom! Vi hämtar våra grejer.
Jag förstår inte. Det borde vara här.
Han har inte planterat den i ån, eller vad det heter.
Nej, nej...
Adrian! - Ja.
Har du hittat nåt?
Nej. - Inte jag heller.
Vi ropar när vi har hittat nåt.
Va? - Inget.
Oj... Kan du inte säga till när det blir ojämnheter?
Jag tror hon är i närheten. - Hon?
Ja, Hedvig! - Jag orkar inte mer. Kom.
Vad är det? - Hitta den jävla grönsaken.
Jag är hungrig, trött, röksugen och vill hem.
Vi har säkert gått förbi den. - Självklart inte. Kom.
Vi ska ditåt.
Hör nu...
Gick det bra? - Ja.
Så fin den är. - Ja.
Ska vi smaka på det?
Törs vi? - Det är ju bara ett blad.
Väldigt bittert.
Det smakar inget.
Nej. - Jag känner inget.
Faktiskt...
Vad konstig jag känner mig. - Det gör fan jag också!
Oj! Vita turister!
Vad gör ni på min mark?
Var inte här! - Vad säger hon?
Det här är en arbetsplats.
Gå ditåt. - Har du en bil?
Bort! - Vi kan lifta. Har vi pengar?
Ja.
Gå er väg! - Ja. Vi hittar bilen. Tack.
Försvinn! - Det var inte många tänder där.
Tror du den är törstig?
Ge den lite.
Lite.
Herrn är här uppe.
Hej, min vän! Hur står det till? - Bara bra, tack.
Djoko seglar oss gärna Singapore.
De har inte så gott om tänder här.
Din fru säger att du kan segla. - Min fru?
Jag sa att vi var gifta. Lättare så.
Men han vill ha 1, 2 miljoner-
och vi har bara 981000.
Du är en dyr man. - Nej, nej! Det är billigt.
Jag får 12 käppslag om jag tas tillfånga.
Jag ska ha 600000 rupiah per person.
Men, herrn, vi måste härifrån.
Jag gillar din klocka. Den är fin!
Ge mig klockan, så är vi överens!
Nej, nej... Du får inte klockan.
Det är bara en klocka. - Jag har fått den av min far.
Klockan är skitfräck! Låt karlen få den, så han kan fixa tänderna.
God vän! Tack. Vi seglar vid midnatt.
Bra.
Vakna!
Vakna! Ni ska vakna nu.
Titta! Singapore!
Pappa?
Adrian.
Hon väntar på dig.
Gå in då, människa. - Ja.
Vad är det? - Det är en blomma.
Det är nog lite överdrivet nu.
Adrian... - Hej, mamma.
Du kom! - Självklart gjorde jag det.
Jag ska dö, Adrian.
Det är inte säkert.
Jag oroar mig över om pappa klarar sig utan mig. Du får hjälpa honom.
Jag har nåt du ska smaka på.
Jag kan inte äta.
Om du äter det så behöver du inte dö.
Vad är det för struntprat? - Lita på mig.
Varför tar du inte det här mer på allvar? Din far har rätt.
Du är konstig. - Ät nu. Se så!
Ja.
Det är lite bittert. Svälj det bara.
Känner du?
Det var en underlig känsla... - Ja.
Men skön, eller hur?
Ja!
Mamma?
Mamma!
Mamma! - Hjälp!
"Allting har sin tid"-
"och vart företag under himmelen har sin stund."
"Födas har sin tid, och dö har sin tid."
"Plantera har sin tid, och rycka upp sin tid."
"Dräpa har sin tid, och läka har sin tid."
"Söka upp har sin tid, och tappa bort har sin tid."
"Tiga har sin tid, och tala har sin tid."
Bitten Elinor Gabrielsen.
"Av jord är du kommen."
"Jord ska du åter varda."
"Ur jord ska du återuppstå."
Jag tror att Werner gärna vill säga några ord.
Jag vill inte säga så mycket.
Bitten är borta.
Så är det med det.
Men det finns kaffe och kakor-
på hemadressen för dem som vill komma.
Han repar sig, Adrian. Ingen förebrår dig.
Om det är nån tröst har vi kommit på vem Severin Geertsen var.
Var han inte Severin Geertsen? - Nej. Han hette Tim Larsen.
Hemvärnssoldat och snickare från Allerød.
Och farfars farbror till Severin Geertsen.
Severin hade ett fantastiskt liv.
Han åkte till Fjärran Östern och när skeppet sjönk-
finns en teori om att han inte dog-
men försvann in i djungeln och levde där.
Det utvecklade en personlighets- rubbning hos snickaren från Allerød.
Han åkte till Östern, fick en psykos-
och levde sitt liv där som... Severin Geertsen.
Men... Hedvig, då? - Hedvig?
Blomman.
Blomman, ja! Den får ni inte tillbaks.
Det är en sällsynt växt. Och dessutom-
innehåller den mycket tetrahydrocannabinol.
Cannabis. Shit, braj, jazztobak...
Sånt känner ni ju till.
Och inte minst din mor.
Hon dog ju lycklig, får man säga.
Jag åker till Werner och dricker kaffe.
Vi ses på måndag.
Jag tror inte jag kommer på måndag.
Det gör nog inte jag heller.
Följer du med mig hem?
Jag gör väldigt gott kaffe.
Inte särskilt.
Men vi kan gå nån annanstans.
Jag vill åka till Argentina. Där har de visst också dåliga tänder.
Va? - Varför...?
Vad gör du? - Jag ville bara hålla dig i handen.
Inte utan att fråga. Inte här! - Klart man kan göra.
Det kan man inte. - Varför inte det?
Ibland beter du dig som en 15-åring.
SLUT Texter: Cristel Nyqvist Scandinavian Text Service 2010